BURGHÖLZLI-KLINIKKEN ZÜRICH, 17. AUGUST 1904
God morgen.
Jeg er dr Jung. Jeg la deg inn i går.
Jeg er ikke gal.
La meg forklare hva jeg tenker på.
Jeg foreslår at vi møtes her hver dag og snakker.
- En time eller to. - Snakker?
Ja. Bare snakker.
For å finne ut hva som plager deg.
For å forstyrre deg minst mulig vil jeg sitte der. Bak deg.
Du skal ikke snu deg og se på meg, under noen omstendigheter.
Altså.
Aner du hva som forårsaker anfallene du lider av?
Ydmykelse.
AII... slags... ydmykelse.
Jeg tåler ikke å se det. Jeg blir... kvalm.
Kaldsvetten begynner å renne med en gang.
Min...
Min... min...
Min far mistet ofte besinnelsen.
Han var alltid sint på m...
Da du sluttet å snakke nå... kom du på noe da?
Jeg vet ikke...
Eller et bilde?
- Så du noe? - Ja.
Hva så du?
En hånd.
Min...
Fars hånd.
Hvorfor tror du du så den?
Når han...
Etter... Når han...
Når han slo oss, måtte vi...
...kysse hånden hans.
Pussig.
I tilfellet jeg beskrev forrige uke, brukte jeg navnet Sabina S.
Og her er hun. Sabina Spielrein.
- For en tilfeldighet. - Du vet jeg ikke tror på sånt.
Spielrein lyder ikke særlig russisk.
Nei, det er jødisk. Faren er en rik kjøpmann.
Hun er utrolig velutdannet. Hun snakker flytende tysk.
Hun vil visst også bli lege.
- Kanskje det er henne. - Hvem da?
Den du har lett etter til å prøve samtalebehandling.
Du er så skarp.
Jeg har begynt alt.
Han sparker. Kjenner du det?
Ja, det gjør han jamen.
Jeg forstår ikke hvorfor Freud, etter å ha fremsatt denne radikale ideen, -
- samtalebehandling, psykoanalyse, -
- lar årene gå uten å beskrive den kliniske metoden sin.
- Hva vil han? - Bruker han metoden på pasientene?
Aner ikke.
- Er du den første som prøver den? - Muligens.
- Hvorfor skriver du ikke og spør? - Jeg kjenner ham ikke.
Tilfeldigvis ville Spielreins mor be Freud se til henne.
Enda en tilfeldighet.
Far tror ikke mor elsker ham.
- Han har rett. Det gjør hun ikke. - Hvordan vet du det?
Engelen min fortalte det.
Hvilken engel?
En indre stemme.
Han sa jeg var enestående. Uvisst av hvilken grunn snakket han tysk.
Tradisjonen sier at engler snakker tysk.
Han ga meg evnen til å vite hva folk skal si før de snakker.
En nyttig evne for en lege.
Du håper å bli lege en dag, ikke sant?
- Jeg blir aldri lege. - Hvorfor ikke?
Jeg må reise bort en stund. Jeg beklager. Vi har akkurat kommet i gang.
Militærtjeneste. Det er bare et par uker.
Bortkastet tid! Jeg kan ikke fortelle deg det du vil vite!
Du gjør meg bare sint. Hvis jeg kunne, ville du angret...
Det feiler meg ikke noe. Og jeg vil ikke bli bedre!
- Hold opp! - Jeg ville bare...
Hold opp!
Unnskyld.
- Kan vi gå tilbake nå? - Hvis du vil.
Jeg må tilbake.
Bare bortkastet tid.
Å foreskrive medisin mot fotsopp og undersøke peniser dagen lang.
Er det det du gjør?
Det er ikke bra for meg eller pasientene mine.
Du leker med maten.
- Jeg er ikke sulten. - Jaså?
Det må jeg fortelle professor Bleuler.
Gjør hva du vil.
Vær så snill, rekk meg hånden.
- Du blir syk. - Frøken Spielrein.
Herr Direktor.
Du har visst for mye fritid.
Jeg liker at pasientene våre driver med noe.
Hva er dine interesser?
Selvmord. Romferd.
Når dr Jung er tilbake, skal jeg be ham diskutere det med deg.
Hold ham unna meg. Jeg vil aldri se ham igjen!
Ikke lag sånt oppstyr nå.
Hallo?
Jeg er tilbake. Hvordan har det gått?
Jeg snakket med Herr Direktor om å finne arbeid til deg.
Siden du er interessert i legevitenskap, -
- foreslo han du kunne hjelpe meg med undersøkelsene mine.
Vi mangler personale, så det ville vært til stor hjelp.
- Wien. - Skog.
- Kasse. - Seng.
- Penger. - Bank.
- Barn. - Snart.
Familie.
Enhet.
Kjønn.
Hann.
- Vegg. - Pryd.
Ung.
Spedbarn.
- Spør. - Svar.
- Kalott. - Bære.
- Sta. - Gi etter.
Bedrøvelse.
Barn.
- Berømmelse. - Lege.
Skilsmisse.
Nei.
Takk.
- Var det alt? - Det var alt.
- Hvordan klarte jeg meg? - Flott.
Ha det.
Ja, ha det.
Noen foreløpige iakttakelser?
Det som opptar henne mest, er tydeligvis graviditeten.
Javel.
Og hun er litt... Hva heter det?
Hva med et nyttig ord oppfunnet av Herr Direktor?
- Ambivalent. - Ja.
- Angående barnet. - Noe mer?
Hun er redd mannen mister interessen.
Hvorfor tror du det?
Den lange reaksjonstiden ved ordene "familie" og "skilsmisse".
Da du sa "kalott", sa hun "bære".
Kan det være et uttrykk for prevensjon?
Dette har du anlegg for.
- Får jeg spørre om noe? - Selvsagt.
Er hun din kone?
Unnskyld.
- Unnskyld? - Jeg lovte deg en sønn juledag.
Hun kom en dag for sent, og er feil kjønn.
Maken til tull.
A for Agathe.
Neste gang skal du få en gutt.
Kan du forklare hvorfor nettene er så dårlige?
- Jeg er redd. - For hva?
Det er noe i rommet. Noe som...
...en katt, men den kan snakke. Den legger seg i sengen.
I natt hvisket den plutselig noe i øret på meg.
Jeg hørte ikke hva.
Men så...
...kjente jeg den mot ryggen min.
Noe... slimete, som...
...som...
...som om en slags bløtdyr streifet ryggen min.
Men da jeg...
...da jeg snudde meg, var det ingenting der.
- Kjente du det mot ryggen? - Ja.
Var du naken?
Ja.
Onanerte du?
Ja.
Fortell om første gang faren din slo deg.
Jeg har vel...
...vært omtrent fire år.
Jeg hadde knust en tallerken eller...
Ja... og han sa...
...at jeg skulle gå på rommet og kle av meg, og så...
...kom han inn og...
...ga meg ris. Og så...
Jeg var så redd at jeg tisset på meg, og da...
...slo han meg igjen.
Og så...
Hva følte du første gang det skjedde?
Jeg likte det.
Kan du gjenta det?
Jeg likte det.
Jeg ble opphisset.
Fortsatte du å like det?
Ja!
Snart trengte han bare si -
- at jeg skulle gå på rommet, så ble jeg...
Jeg ble våt.
Med brødrene mine også...
...bare trusselen... så var det nok.
Da måtte jeg legge meg og ta på meg selv.
Da jeg kom på skolen, kunne hva som helst gjøre det.
Enhver form for ydmykelse.
Jeg søkte enhver ydmykelse.
Selv her da du slo frakken min med stokken din.
Jeg måtte straks tilbake. Jeg var så... opphisset.
Det er ikke noe håp for meg.
Jeg er ekkel og...
...skitten og fordervet.
Dere må aldri slippe meg ut herfra.
TO ÅR SENERE WIEN, 3. MARS 1906
- Så fint at vi endelig møtes. - Professor Freud.
Velkommen.
Vær så god.
Kanskje man burde revurdere fagbegrepene.
En mildere betegnelse enn "libido" -
- ville gitt mindre motstand. Det blir lettere å undervise.
Er skjønnmaling så lurt?
Når de finner ut hva vi mener, vil de bli like forferdet.
Riktig, men jeg tror det blir lettere å svelge -
- når det angår seksualitet.
Du må endelig ikke legge bånd på deg her.
Familien er vant til de mest upassende samtaleemner.
Jeg har flere kliniske eksempler -
- som støtter mitt standpunkt i saken.
Og den russiske pasienten din?
Etter første avreagering har hun som sagt gjort store fremskritt.
Hun er innskrevet på legestudiet, hvor hun gjør det veldig bra.
Hun er en vandrende reklame for virkningen av psyk-analysen.
Psyko-analysen.
Jaså?
Det er mer logisk.
- Og høres bedre ut. - Som du vil.
Behandler du henne ennå?
Ja, og vi fortsetter med å avdekke nytt materiale.
For eksempel den uvanlige metoden hun pønsket ut som barn, -
- hvor hun satt på den ene hælen og prøvde å ha avføring -
- og samtidig prøvde å hindre seg selv i det.
- Det fremkalte lykksalige følelser. - Fin historie.
Pasienter som er fanget i den anale fasen av seksuell utvikling, -
- kommer ofte med underholdende detaljer.
Og de er alle veldig pertentlige, sta og særdeles gjerrige.
Russeren din følger sikkert dette mønsteret.
Nei, det gjør hun ikke.
Den masokistiske karakteren til tilstanden har mye dypere røtter -
- enn den anale fikseringen hennes.
De to tingene henger nært sammen.
Jeg kan bare si at hun er temmelig uordentlig, -
- følelsesmessig gavmild og usedvanlig idealistisk.
Kanskje en russisk greie.
Er hun jomfru?
Ja, sikkert.
Nesten sikkert.
Nei, sikkert.
Du aner ikke hvor dypt motstanden mot arbeidet vårt stikker.
Hele legestanden skriker at Freud skal brennes på bålet.
Det er ikke noe i forhold til når tankene våre siver ut.
Fornektelsen, opphisselsen det usammenhengende raseriet.
Kan det ikke skyldes din utelukkende seksuelle tolkning -
- av det kliniske materialet?
Jeg påpeker bare hva erfaringen forteller meg må være sant.
Vår sikker på at om 100 år vil arbeidet vårt fortsatt bli avvist.
Columbus ante ikke hvilket land han oppdaget.
Jeg famler i blinde som ham.
Jeg vet bare at jeg står på bredden, og at landet eksisterer.
Du er heller Galilei.
Og motstanderne som de som nektet å se i teleskopet hans.
Uansett har jeg bare åpnet en dør.
Unge menn som deg må gå gjennom den.
Du skal sikkert åpne mange flere dører for oss.
Et annet problem...
...som forsyner fiender våre med mer ammunisjon, -
- er at alle i den psykoanalytiske kretsen i Wien er jøder.
Hva har det å si?
Unnskyld, men det er en ytterst protestantisk bemerkning.
Jeg drømte...
Jeg drømte om en hest som ble heist høyt opp i tau.
Plutselig ryker et tau, og hesten faller på bakken.
Men den er uskadd. Den spretter opp -
- og galopperer bort, bare hemmet av en tung trestamme den må slepe.
Så dukker opp en rytter på en liten hest foran, så den må senke farten.
En vogn dukker opp foran den lille hesten, -
- så vår hest må senke farten enda mer.
- Jeg antar at hesten er deg. - Ja.
Ambisjonene dine blir bremset.
- Rytteren som sinker meg. - Ja.
Kanskje en hentydning til min kones første graviditet.
Jeg måtte gi opp en reise til Amerika.
Kanskje vognen uttrykker en frykt for -
- at våre to døtre og fremtidige barn vil hemme meg enda mer.
Det kan jeg garantere, som far til seks.
- I tillegg til pengesorgene. - Heldigvis er min kone velstående.
Å. Ja, det er heldig.
- Trestammen... - Ja.
Kanskje du bør vurdere muligheten for at den symboliserer penis.
Ja.
I så fall kunne det handle om en viss seksuell tilbakeholdenhet -
- forårsaket av frykten for en endeløs rekke svangerskap.
Hvis en av pasientene mine hadde fortalt denne drømmen, -
- ville jeg ha sagt at når så mye holder igjen denne hesten...
...kan det peke på undertrykt seksuell lyst.
Ja.
Det er også mulig.
Er du klar over at samtalen vår så langt har vart...
...i 13 timer?
- Unnskyld meg... - Du skal ikke unnskylde deg.
Det var vårt første møte. Vi hadde mye å si hverandre.
Og det vil vi alltid ha, hvis ikke jeg tar veldig feil.
Jeg må passe meg.
- Hva mener du? Hvorfor det? - Han er så overbevisende.
Han får deg til å føle at du bør gi opp egne ideer og følge ham.
Alle tilhengerne hans i Wien er veldig uanselige.
Bohemer, forkvaklede folk, som samler smuler fra hans bord.
Kanskje lydighet betyr mer for ham enn originalitet.
Jeg prøvde å kritisere trangen til å tolke alle symptomer seksuelt.
Men han er fullstendig urokkelig.
I mitt tilfelle ville han hatt rett.
Ja, det ville han i mange tilfeller.
Kanskje mesteparten av tilfellene.
Men verden må henge sammen på mer enn en måte.
- Liker du Wagner? - Både musikken og mannen.
Myten om Siegfried interesserer meg. At noe rent og heltemodig kanskje -
- bare kan oppstå av en synd. Selv en synd så dyster som incest.
- Det er veldig merkelig. - Hva da?
Jeg tror ikke på tilfeldighet. Jeg tror at ikke noe er tilfeldig.
At alt har betydning. Jeg holder på å skrive om myten om Siegfried selv.
- Er det sant? - Ja.
- Hvilken opera liker du best? - "Das Rheingold".
Den liker jeg også best.
- Får jeg spørre om noe? - Selvsagt.
Tror du det er mulig jeg kunne blitt psykiater?
Det vet jeg du kunne. Jeg hører bare godt om deg fra universitetet.
Vi trenger slike som deg.
En som er gal?
Ja. Vi tilregnelige leger har sterke begrensninger.
Kjære venn. Jeg tillater meg denne uformelle tiltaleformen -
- fordi jeg vil be deg om en særlig tjeneste.
Dr Otto Gross, særdeles dyktig, men ubalansert, -
- trenger øyeblikkelig hjelp av deg.
I tillegg til deg er han den eneste -
- som er i stand til virkelig å bidra til vårt felt.
Ikke slipp ham ut før i oktober, -
- når jeg kan overta ham.
Og husk farens advarsel, som han kom med da Otto var liten.
"Se opp, han biter."
Føler du deg fortsatt truet av faren din?
Alle fornuftige mennesker føler seg truet av far.
Han er sterkt truende.
Hans ønske om å få deg innlagt...
Tror du ikke det skyldes omsorg for din velferd?
Hør her.
Hva ønsker alle normale, gamle patriarker seg -
- i livets høst?
Barnebarn, sønnesønner.
Ikke sant?
Men i fjor sommer da jeg presenterte ham -
- for ikke bare en, men to små Gross'er...
...en født av min kone...
...og en født av en av mine mest respektable elskerinner...
...var han takknemlig?
Nå kommer det en til, av en kvinne jeg knapt kjenner...
Han er rasende.
Han vil bare gjemme meg bort på en eller annen institusjon.
- Har du barn? - To døtre.
- Med samme mor? - Ja.
Tror du ikke på monogami?
En nevrotiker som meg kan ikke tenke seg noe verre.
Du syns ikke det er nødvendig å vise litt selvbeherskelse -
- for å bidra til at samfunnet fungerer?
Så jeg blir syk selv?
Å undertrykke seksuelle lyster er nødvendig i et rasjonelt samfunn.
Ikke rart sykehusene er stappfulle.
Tror du den beste måten å bli populær blant pasientene -
- er å si det de helst vil høre?
Har det noe å si om vi er populære?
Jeg vet ikke. Hvis man vil knulle dem.
Jeg har lært en ting i løpet av mitt korte liv.
Aldri å undertrykke noe.
Har du aldri ligget med en pasient?
Selvsagt ikke.
Jeg må styre utenom fristelsene ved overføring og motoverføring.
En vesentlig fase i prosessen.
Når overføring oppstår...
...når pasienten blir fiksert på meg...
...forklarer jeg at det er et symbol på ynkelige monogame vaner.
Jeg forsikrer henne at det er helt greit å ville ligge med meg, -
- men bare hvis hun samtidig erkjenner -
- at hun gjerne vil ligge med mange andre.
Og hvis hun ikke gjør det?
Da må jeg overbevise henne om at det er del av sykdommen.
Sånn er folk. Hvis ikke vi forteller dem sannheten, hvem skal da?
Tror du Freud har rett i at alle nevroser er seksuelt betinget?
Freud er sikkert opptatt av sex fordi han aldri får noe.
Kanskje du har rett.
Det er et uttrykk for menneskehetens sanne perversjon...
...at en av dens meget få sikre fornøyelser -
- er gjenstand for så mye hysteri og undertrykkelse.
Men uten undertrykkelse slipper vi fri allverdens destruktive krefter.
Vår oppgave er å sette pasientene i stand til å være fri.
Jeg har hørt du hjalp en pasient å ta livet av seg.
Hun var fast bestemt på å begå selvmord.
Jeg forklarte bare hvordan hun gjorde det uten at det gikk galt.
Så spurte jeg om hun ikke heller ville bli elskerinnen min.
Hun valgte begge deler.
Det kan vi ikke ønske pasientene våre.
Frihet er frihet.
Jeg har tenkt på Wagners opera.
Han sier at det fullkomne bare kan oppnås gjennom -
- det vi eller kalles synd, ikke sant?
Det må skyldes energien i gnisningen mellom motsetninger.
Du er lege og jeg pasient, du er sveitsisk og jeg russisk.
Jeg er jøde, du er arier, og alle mulige dystre forskjeller.
Dystre?
Har jeg rett, kan bare møtet mellom destruktive krefter skape noe nytt.
Da jeg kom, var jeg veldig syk, og sykdommen var seksuelt betinget.
Det faget jeg studerer er grunnfestet i seksualiteten.
Derfor blir jeg stadig mer bevisst på -
- at jeg ikke har noen seksuell erfaring.
Ingen krever at jusstudenter skal rane banker.
Det pleier å være mannen som skal ta initiativet.
Tror du ikke at det er noe maskulint i alle kvinner -
- og noe feminint i alle menn?
Kanskje.
Ja, du har nok rett.
Hvis du vil ta initiativet engang bor jeg i det huset...
...med karnappet.
Hva venter du på?
Ta henne med til et avsides sted og bank henne halvt i hjel.
Det er det, hun ønsker. Hvordan kan du nekte henne den enkle nytelsen?
Nytelse aldri enkelt. Det vet du godt.
Selvfølgelig er det det.
Til vi gjør det innviklet.
Far kaller det modenhet.
Jeg kaller det å gi opp.
Jeg ville gitt opp hvis jeg ga etter for lystene.
Så overgi deg.
Samme hva det kalles, bare du ikke går glipp av opplevelsen.
Det er min oppskrift.
- Det er jeg som skal behandle deg. - Det har vært ytterst effektivt.
Analysen er omtrent fullført.
Min, ja.
Jeg er ikke så sikker på din.
Jeg har tilbrakt så mye tid sammen med ham -
- at jeg har forsømt de andre pasientene.
Han er ekstremt forførende, sikker på at han har rett -
- og tvangsnevrotisk.
Egentlig ganske farlig.
Tviler du på at du kan overbevise ham?
Enda verre. Jeg er redd han kan overbevise meg.
For eksempel angående monogami.
Hvorfor skal vi streve for å undertrykke naturlige instinkter?
Jeg vet ikke. Hva tror du?
Takk.
Det trengte jeg virkelig.
Dr Jung. Takket være deg lever jeg i beste velgående.
Men vennligst fortell far at jeg er død.
Og hva du enn gjør, så husk å slukke tørsten i oasen.
Otto.
Hvem er det?
En venn.
Kom inn.
Så nydelig. Det er som om vi alltid har bodd her.
Vi kan flytte inn i slutten av uken.
Jeg er lei for at jeg er sånn igjen.
Hva mener du?
- Så stor og utiltrekkende. - Ikke vær tåpelig.
Du skulle nok ønske du var polygam som Otto Gross.
Hvis jeg var, ville det vært noe helt annet enn det vi har sammen, -
- som er hellig.
Det måtte jeg være sikker på at du forsto.
Jeg ville ikke vite noe om det.
Jeg har en overraskelse.
En sånn båt du alltid har ønsket deg, med røde seil.
Takk.
Takk for alt dette.
Du er en god mann.
Du fortjener alt godt.
Hvis jeg sier noe, lover du ikke å misforstå det?
Hva da?
Syns du ikke vi bør holde opp... nå?
Jeg er gift. Jeg bedrar åpenbart min kone.
Bør vi fortsette dette bedraget?
- Har du lyst til å slutte? - Selvfølgelig ikke.
Når du elsker med din kone...
...hvordan er det?
Beskriv det for meg.
Når du bor sammen med noen, blir det en vane.
Det er alltid veldig ømt.
Da er dette noe annet.
Noe annet i et annet land.
Hos meg...
...skal du være voldsom.
Du skal straffe meg.
Jeg visste det var en gutt denne gangen. Jeg sa jo det.
Jeg trodde deg.
Kommer du hjem til oss nå?
Synd. Jeg skulle aldri sendt Otto Gross til deg.
- Jeg klandrer meg selv. - Jeg er takknemlig for det.
Alle utfordrende diskusjoner fikk meg til å tenke klarere.
Sendte han deg virkelig hotellregningen?
Bare for et par netter.
Han er avhengig. Det innser jeg nå.
Han kan gjøre saken vår stor skade.
Du er vel klar over at det gjør deg til kronprins?
Min sønn og arving?
Jeg er ikke sikker på at jeg fortjener så stor heder.
Ikke si mer.
Her går jeg ofte tur.
Det har inspirert meg til noen av mine beste ideer.
Du må ikke tro jeg ikke er åpen. Jeg har absolutt ikke noe imot -
- at du studerer telepati eller parapsykologi av hjertens lyst.
Men vårt eget felt er så fullt av problemer -
- at det er farlig å forville seg inn i mystisisme.
Vi er nødt til å holde oss innenfor vitenskapelige rammer.
- Er alt vel? - Ja, men jeg er ikke enig.
Hvorfor trekke vilkårlige grenser og utelukke store områder?
Fordi verden er full av fiender som er ute etter å sverte oss.
Så snart de ser oss forlate seksualteoriens faste grunn -
- for å velte oss i overtroens svarte gjørme, vil de slå til.
Bare å reise disse spørsmålene er faglig selvmord.
Jeg visste det ville skje.
Jeg kjente det. Jeg hadde en brennende følelse i magen.
Hva snakker du om? Det er varmen. Det var bare treverk som spraket.
Dette er et såkalt katalytisk eksteriorisasjonsfenomen.
- Hva for noe? - Katalytisk eksteriorisasjon.
- Ikke vær tåpelig. - Mellomgulvet mitt ble glovarmt.
- Det er sent... - Og det skjer igjen.
- Hva? - Om et øyeblikk skjer det igjen.
Det er akkurat det jeg mener.
- Du må love... - Ser du?
Det er bare... Det kan du ikke mene.
Det fins så mange mysterier, så mye å undersøke.
Vi må være forsiktige. Vi kan ikke begi oss inn i det spekulative.
Telepati, syngende bokreoler, alver i bakhagen.
Det går ikke.
Jeg kan ikke få et dikt av Lermontov ut av hodet.
Om en fange som endelig føler litt lykke -
- når han befrir en fugl fra buret.
Hvorfor tror du det opptar deg?
Jeg tror det betyr...
...at når jeg blir lege, så er mitt høyeste ønske -
- å gi folk tilbake friheten.
Slik du ga meg min.
Det er nok.
Sånn.
Fascinerende.
Kom nå.
Alle gjengse symptomer på nymfomani.
Ja.
Bare at hvis noen besvarer tilnærmelser, stikker hun av.
Det er det forvirrende med hennes tilfelle.
En stor fornøyelse å se deg i dine naturlige omgivelser.
Ryktet sier at en av pasientene er din elskerinne.
Det er ikke sant.
Selvsagt. Det har jeg sagt til alle også.
- Hva sier de? - Jeg vet ikke.
At kvinnen har skrytt av det. Noen sender anonyme brev.
Det vanlige.
Det måtte skje før eller siden. Det er en yrkesrisiko.
Ja.
Jeg håper jeg aldri er så dum å engasjere meg i en pasient.
Jeg er forvirret. Jeg føler meg fanget.
- Jeg føler meg splittet, skyldig. - Det har jeg aldri villet.
Vi kan ikke fortsette.
- Ikke si det. - Jeg er syk.
Omsorgen jeg viste deg da du var syk, må du vise meg nå.
Selvsagt. Den har du alltid.
- Ikke gå. - Jeg må. Jeg må.
- Jeg må. - Nei!
Jeg må!
Jeg er ikke lei for å se ham reise.
- Ikke den enkleste gjesten. - Nei.
Han kom visst aldri over synet av huset.
Men sammenlignet med den trange leiligheten i Wien...
Hvorfor nektet han å møte Herr Direktor?
Han var alltid god til å være uforståelig langsint.
Sa han noe om anonyme brev?
Du trodde vel ikke at jeg ga meg uten kamp?
Frk Spielrein!
Hvorfor gjør du dette?
- Sett deg. - At du kan behandle meg sånn!
Sitt ned.
- Jeg prøvde å si det til din mor. - At du våger...?!
Hun viftet med et anonymt brev, og ville vite om det var sant.
Jeg sa at uansett var det ikke det hun trodde...
...siden du ikke er min pasient lenger.
- Jeg er da din pasient. - Ikke siden betalingen stanset.
Hun sa det.
Jeg trodde ikke på det, og hun sa -
- at du krevde 20 franc per legetime.
Jeg prøvde å forklare, at jeg bare kunne treffe deg på kontoret.
Hvordan kan du være så kald og nonchalant?
Jeg prøvde å forklare henne forskjellen på en pasient og en venn.
Hør her.
- Jeg har begått en feil. - Er det det det var?
Jeg brøt en av de grunnleggende reglene.
Jeg er din lege, og jeg syns jeg hjalp deg.
Jeg gikk over streken.
Jeg burde visst at du bare ville ha mer.
Jeg vil ikke ha mer. Jeg har aldri bedt om mer.
Det trengte du ikke.
Selv hvis du har rett, er det en passende måte å oppføre seg på?
- Bare å treffes på kontoret? - Jeg er din lege.
Fra nå av er det alt jeg kan være.
Er du ikke glad i meg mer?
Bare som din lege.
- Tror du jeg finner meg i det? - Har du noe valg?
Her har du dine 20 franc.
Kjære professor Freud. Jeg vil få besøke deg i Wien -
- i en sak av stor interesse for oss begge.
Kjære venn. Jeg har akkurat mottatt et ytterst besynderlig brev.
Kjenner du denne kvinnen? Hvem er hun?
Som du husker, var det Spielreins tilfelle som førte oss to sammen.
For har jeg alltid vært takknemlig, og glad i henne, -
- til jeg innså at hun planla å forføre meg.
Nå aner jeg ikke hva hun pønsker på. Hevn, antar jeg.
Jeg har aldri stått en pasient så nær.
Eller lidd så mye til gjengjeld.
Jeg håper du kan gå imellom og avverge en katastrofe.
Dine berømte ord står meislet med store bokstaver i mitt hjerte.
"Gi opp enhver tanke på å prøve å helbrede dem."
Smertefulle erfaringer som denne er nødvendige og uunngåelige.
Uten dem kjenner vi ikke livet.
Kjære frøken Spielrein. Dr Jung er en god venn og kollega.
Han er ute av stand til å oppføre seg lettsindig eller usselt.
Jeg forstår av brevet -
- at dere var nære venner, men at det ikke lenger er tilfelle.
I så fall bør du tenke på -
- om det du fortsatt føler, ikke bør fortrenges og glemmes -
- uten hjelp fra utenforstående, som undertegnede.
Herr doktor. Frøken Spielrein.
Hva er det?
Jeg hører du forlater sykehuset.
Som du ser.
- De sier det skyldes skandalen. - Jeg ville reise uansett.
Jeg beklager hvis jeg har fremskyndet det.
Du har alltid vært en katalysator.
Jeg fikk brev fra professor Freud.
- Jaså? - Det er tydelig han setter deg høyt.
Men det fremgikk også at du har benektet alt.
Du har latt ham tro at jeg var en fantast eller løgner.
Det angår ikke ham.
Jeg ber deg si sannheten.
- Hva? - Skriv og fortell ham alt.
Og han skal skrive til meg og bekrefte at du har fortalt det.
Utpressing?
Jeg ber deg si sannheten.
Hvorfor er det så viktig for deg?
Han skal ta meg som pasient.
Må det være ham?
Det må være ham.
Du gjengjelder ikke hans følelser.
Jeg er skuffet over hans pragmatisme. At ikke noe eksisterer -
- hvis ikke en flyktig forstand blir oppmerksom på det.
Men vil du skrive til ham?
Jeg kunne skadet deg.
Langt verre enn jeg gjorde. Jeg valgte å la være.
Javel. Jeg skal skrive.
Takk.
Det betyr alt for meg.
Reiser du vekk i sommer?
Til Berlin med far og mor.
Men skal du tilbake på universitetet og ta eksamen?
Selvsagt.
Jeg skal til Amerika med Freud, men han vet det ikke ennå.
Så fint. Farvel.
I og med vennskapet med pasienten og hennes tillit til meg -
- kan det jeg gjorde ikke forsvares.
Det tilstår jeg ulykkelig overfor deg, min farsskikkelse.
Kjære frøken Spielrein. Jeg skylder deg en unnskyldning.
Men at jeg tok feil, og det var mannens og ikke kvinnens skyld, -
- tilfredsstiller mitt eget behov for å hedre kvinner.
Du har min beundring for den verdige måten -
- du har løst denne konflikten på.
- Har vi alle papirene, Ferenczi? - Jeg har alt, professor.
Fint. Jeg har aldri fått bestemt meg angående Amerika.
Kanskje det er en feiltakelse. Vil de virkelig at vi kommer?
De utsatte kongressen i to måneder så du kunne delta.
- Det må da tyde på noe. - Ja.
- Jeg tror det blir et stort eventyr. - Ja.
Jeg håper du har rett.
- Jeg skal denne veien. - Hva mener du?
Jeg lot min kone arrangere reisen.
Hun har bestilt lugar til meg på første klasse.
Javel.
Jeg befant meg på grensen mellom Sveits og Østerrike ved skumringen.
Det var lang ventetid, fordi all bagasjen ble gjennomsøkt.
Jeg la merke til en avfeldig toller -
- som gikk i den gamle riksuniformen.
Jeg så ham gå frem og tilbake med et trist og misfornøyd uttrykk, -
- da noen sa: "Han fins ikke i virkeligheten."
"Han er et spøkelse som ikke har fått helt til å dø."
- Er det hele drømmen? - Alt jeg kan huske.
- Grensen Sveits - Østerrike? - Ja.
- Det må ha noe med oss å gjøre. - Tror du det?
Alle blir ransaket.
Det kunne bety at tankene som fløt fritt mellom oss før, -
- nå blir undersøkt nøye.
De tankene som tilflyter deg.
Og fortidslevningen som subber nytteløst rundt, -
- er sannsynligvis meg.
Du ønsker noen ville gjøre ende på lidelsene hans.
Et menneskekjærlig dødsønske.
Det at han ikke kunne dø, vitner kanskje om tankenes udødelighet.
Ja.
Så du er enig i at det må være meg?
- Det sa jeg ikke. - Nei.
Samme det.
Et meget underholdende eksempel.
Har du en drøm å gjengi?
Jeg hadde en svært detaljert drøm i natt. Usedvanlig rikholdig.
Få høre.
Jeg skulle gjerne fortalt den, men jeg tror ikke jeg bør.
Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke miste autoriteten min.
Tro meg, det er fremtiden du ser.
Tror du de vet vi kommer, og har med oss pesten?
KÜSNACHT, SVEITS 25. SEPTEMBER 1910
Frk Spielrein.
Hvem fant på å sende doktoravhandlingen din?
- Herr Direktor. - Selvsagt.
Han mente det var slikt materiale dere trengte til årboka.
Et veldig fascinerende tilfelle du undersøker.
Men hvis det skal med i årboka, må du rette et par feil.
Selvsagt.
Har du tid til å diskutere det?
Ja.
Da jeg flyttet, fryktet jeg at det ville ta årevis å få nok pasienter.
Men jeg er beleiret alt.
Med litt arbeid vil avhandlingen din være særs velegnet til utgivelse.
Tror du vi kan arbeide sammen på den uten...
Vi vil alltid ta en risiko når vi møtes.
Ja.
Men vi har viljestyrke til å håndtere situasjonen.
Jeg håper det.
Jeg trodde du ville ha funnet deg en ny beundrer nå.
Nei.
Du var den dyrebare juvelen.
Skal vi si samme tid på tirsdag?
Så skal jeg varsomt rive deg i filler.
Forklar analogien mellom seksualdrift og dødsdrift.
Professor Freud hevder -
- at seksualdriften oppstår av en enkel trang til nytelse.
Hvorfor blir trangen så ofte undertrykt, hvis han har rett?
Du hadde engang en teori -
- om trangen til selvdestruksjon, å miste seg selv.
Hvis vi oppfatter seksualitet som en forening -
- der man fortaper seg i den andre, -
- med andre ord tilintetgjør sin egen individualitet.
Ville ikke egoet i selvforsvar gjort motstand mot trangen?
- Av egoistiske grunner? - Ja.
Kanskje ekte seksualitet krever at egoet blir tilintetgjort.
Med andre ord det motsatte av det Freud foreslår.
Når jeg har tatt embetseksamen forlater jeg Zürich.
Jeg må.
- Hvorfor det? - Det vet du.
Det er sant.
Jeg er bare en spissborgerlig, sveitsisk, selvtilfreds kujon.
Jeg skulle gjerne forlatt alt.
Løsrevet meg og rømt sammen med deg.
Så kommer den spissborgerlige stemmen.
- Hvor vil du dra? - Kanskje til Wien.
Ikke dit.
Jeg må dra et sted jeg kan føle meg fri.
Ikke...
TO ÅR SENERE WIEN, 17. APRIL 1912
Avhandlingen din førte til en ytterst stimulerende diskusjon -
- i det psykoanalytiske selskapet.
Mener du virkelig at seksualdriften er en demonisk og destruktiv kraft?
Ja, og samtidig en skapende kraft, -
- for den kan skape et nytt vesen når den tilintetgjør to individer.
Men individet må overvinne motstanden -
- på grunn av kjønnsaktens selvutslettende natur.
Jeg har kjempet mot tanken en stund.
Men det må være en slags uløselig forbindelse -
- mellom sex og død.
Jeg er ikke helt enig i beskrivelsen av forholdet mellom dem, -
- men jeg er takknemlig for at du har brakt spørsmålet på bane.
Det eneste sjokket var da du til slutt i avhandlingen nevnte Jesus.
Er du motstander av enhver form for religiøs dimensjon i faget?
Jeg blåser i om man tror på Rama, Marx eller Afrodite...
...så lenge man holder det utenfor konsultasjonen.
Ligger det til grunn for striden med dr Jung?
Jeg er ikke i strid med dr Jung.
Jeg bare tok feil av ham.
Jeg trodde han kunne fortsette arbeidet vårt når jeg er død.
Jeg ventet ikke annenrangs mystisisme og selvhevdende sjamanisme.
Jeg visste heller ikke at han kunne være så hard og skinnhellig.
Han prøver å finne en vei fremover -
- så vi ikke bare må forklare pasientene hvorfor de er sånn.
Han vil vise dem hva de kan bli.
Med andre ord spille Gud.
Det har vi ingen rett til.
Verden er som den er.
Å forstå og akseptere det er veien til psykisk sunnhet.
Hva nytter det å erstatte et selvbedrag med et annet?
Jeg er enig.
I avgjørende stridsspørsmål mellom dr Jung og meg -
- er du ofte enig med meg.
Dere var da ikke i strid?
- Du elsker ham fortsatt. - Det er ikke derfor.
Jeg tror bare at hvis dere ikke kan bli enige, -
- vil det hemme psykoanalysens utvikling i ubestemt tid.
Kan en ikke unngå et brudd?
Det vitenskapelige forholdet vil vi selvsagt opprettholde.
Vi møtes på redaksjonsmøtet i München og jeg skal være høflig.
For å være ærlig så gjorde alt det oppstyret med deg utslaget.
Løgnene, den hensynsløse oppførselen. Jeg ble veldig sjokkert.
Jeg tror han elsket meg.
Drømmen om en forening med en blond Siegfried -
- var dømt til å mislykkes.
Ikke sett din lit til arierne.
Vi er jøder, min kjære frøken Spielrein.
Og vi vil alltid være jøder.
Den egentlige grunnen til at jeg inviterte deg i kveld...
...var for å høre om du vil ta et par pasienter?
Det du skrev om monoteisme vakte min interesse.
At den er oppstått av en fadermorderisk trang.
Ja. Akhnaton var, så vidt en vet, -
- den første som fremsatte den sære ideen at det bare var en gud.
Han slettet også sin fars navn på alle offentlige monumenter.
- Det er ikke helt sant. - Ikke det?
Nei.
Mener du at det var en myte?
Det var to gode grunner til -
- at Akhnaton eller Amenophis IV, som jeg foretrekker å kalle ham, -
- slettet farens navn.
For det første gjorde alle nye konger dette, -
- for ikke å videreføre farens navn.
Slik ditt innlegg i årboka ikke nevner navnet mitt?
Navnet ditt er så kjent at det ikke virket nødvendig.
For det andre fjernet Amenophis bare første del av farens navn, -
- Amenhotep, fordi det, som hans eget, var felles med Amon, -
- en av gudene han ville avskaffe.
Så enkelt?
Jeg syns ikke forklaringen virker urimelig enkel.
Mener du at denne mannen, uansett hva du kaller ham, -
- ikke var fiendtlig innstilt overfor faren?
Jeg kan jo ikke bevise det.
Amenophis kan ha ment at farens navn var kjent nok, -
- og at det var på tide han etablerte sitt eget navn.
Så herlig det må være å dø.
Hvis jeg får si det, kjære professor, -
- behandler du dine venner som pasienter.
Dermed forvandler du dem til barn, -
- så de enten må bli ubetydeligheter eller de som håndhever partilinjen, -
- mens du sitter på fjellets tinde, den ufeilbarlige fasskikkelsen, -
- som ingen tør dra i skjegget og si:
"Tenk på din egen oppførsel. Hvem av oss to er nevrotisk?"
Jeg sier dette som en venn.
Det fins ikke svar på brevet ditt.
Du seier jeg behandler venner som pasienter. Det er usant.
Angående hvem av oss som er nevrotisk, -
- vet psykoanalytikere at nevroser ikke er noe å skamme seg over.
Men en som deg, som oppfører seg unormalt -
- og så skriker opp om hvor normal han er, -
- vekker stor bekymring.
Vårt vennskap har lenge hengt i en tynn tråd.
En tråd som for det meste består av tidligere skuffelser.
Vi har ikke noe å tape på å kutte den.
Du selv kan best bedømme hva dette øyeblikket betyr for deg.
Resten er taushet.
Så fint endelig å møte deg, dr Spielrein.
Vi har møttes før, da jeg var pasient hos din mann.
Du har visst rett.
Barna er praktfulle.
Takk. Du må gi beskjed når du har nedkommet.
- Du ønsker deg vel en gutt. - Nei.
Min mann og jeg ønsker oss begge en pike.
Jaså?
- Gid du kunne hjelpe ham. - Hvorfor? Hva er det?
Han er ikke seg selv.
Han er veldig forvirret, og har gått i stå med boken.
Han sover ikke. Han tar ikke nye pasienter.
Han er fortsatt ikke over bruddet med professor Freud.
Det du beskriver høres ikke ut som ham.
Hadde du bodd her, ville jeg overtalt ham til å la deg analysere ham.
Jeg vet han alltid har satt stor pris på dine meninger.
Du tar vel pasienter nå?
Jeg har tenkt å spesialisere meg innen barnepsykologi.
Jeg vet ikke om det er et felt han liker.
Jeg har ikke diskutert det med ham, men...
Best du snakker med ham.
Ingen kan hjelpe ham mer enn deg.
Jeg håper du har rett.
Barna dine er skjønne.
Du er gift.
Ja.
Er han lege?
Ja. Han heter Pavel Scheftel.
Russer.
Ja, en russisk jøde.
Hvordan er han?
Snill.
Bra.
- Går det bra? - Ja.
Jeg sover dårlig, og drømmer om dommedag.
En fryktelig syndflod fra Nordsjøen til Alpene.
Hus blir skylt bort. Tusenvis av lik som flyter.
Til slutt skyller den ut i havet som en enorm tidevannsbølge.
Og da er vannet...
...som kommer brusende som en veldig stormflod...
...blitt til blod.
Europas blod.
Hva tror du det betyr?
Jeg aner ikke.
Dersom ikke det skjer snart.
Hva gjør du?
Vi tenker på å reise til Russland.
Bare du forlater Wien.
- Jeg snakket nylig med ham. - Det er ikke noe å gjøre.
Han ville ikke diskutere drømmen av frykt for å miste sin autoritet.
Da burde jeg visst det.
Etter det hadde han ingen autoritet mer.
Det var et slag at du tok hans parti.
Det handler ikke om å ta parti.
Jeg må arbeide i den retningen instinktet driver meg.
Glem ikke at du helbredet meg med hans metode.
Han innser ikke at det vi forstår ikke har ført oss noen vei.
Vi må utforske ukjent land og finne kilden til alt vi tror på.
Jeg vil ikke vise pasienten lidelsen, sammenkrøpet som en frosk.
Jeg vil hjelpe pasienten til å gjenoppdage seg selv.
Ut på en reise for å finne sitt sanne jeg.
Det nytter ikke hvis det gjør deg syk.
Bare den sårede legen kan ha håp om å helbrede.
Jeg har hørt du har en ny elskerinne.
Jaså?
- Hva heter hun? - Toni.
- Er hun lik meg? - Nei.
- Er hun en tidligere pasient? - Ja.
Er hun jødisk?
Halvt jødisk.
- Studerer hun psykoanalyse? - Ja.
Men hun er ikke lik meg?
Hun minner meg selvsagt om deg.
- Hvordan får du det til? - Jeg vet ikke.
Emma er mitt faste fundament.
Toni er velduften i luften.
Min kjærlighet til deg betød alt for meg.
Hvordan det enn gikk...
...fikk det meg til å forstå hvem jeg er.
Det skulle vært mitt.
Ja.
Noen ganger må man gjøre noe utilgivelig...
...for å klare å leve videre.
Otto Gross sultet ihjel i Berlin i 1919.
Sigmund Freud ble jaget ut av Wien av nazistene -
- og døde av kreft i London i 1939.
Sabina Spielrein dro til Russland, utdannet en rekke psykoanalytikere -
- og ble lege i hjembyen Rostov ved Don.
I 1941 ble hun og hennes to døtre tatt av nazistene -
- og ført til en synagoge og skutt.
Under første verdenskrig led Carl Gustav Jung av nervesammenbrudd.
Senere ble han verdens fremste psykolog.
Han overlevde sin kone Emma og elskerinne Toni Wolff, -
- og sovnet stille inn i 1961.